“Хлопчики – плачуть”: мудрий лист мами до підростаючого сина. Прочитайте його разом зі своїми дітьми!
Ні, сину, тебе не заберуть цигани. І он тій незнайомій бабусі я тебе не віддам.
Ні, Бабая не існує, сину. Це тітка просто невдало пожартувала.
Вночі ніхто тебе за бочок не вкусить, не переживай, це просто така колискова. Дитяча пісенька. Так, дивна, я згодна.
Хлопчики – плачуть, бо вони ж не роботи. Якщо боляче, або гірко – плачуть навіть хлопчики, і нічого в цьому поганого немає. Я бачила, як плакав мій тато, коли загинув наш пес. Мені було близько дев’яти років, але я добре це пам’ятаю.
Ні, тітка не буде сміятися, що ти боїшся стрибнути з гірки. Вона вже пішла, не звертай на неї уваги. Відчувати емоції – нормально. Відчувати страх – нормально. Не соромся своїх почуттів.
Якщо ти хочеш посидіти у мене на руках – сиди. Мені важко, але я потримаю. Значить, тобі зараз це потрібно. А дядькові, який дражнить тебе «тижчоловік», треба б вставити кляп. Ти не ображайся, його самого так в дитинстві дражнили і він це так і не переріс.
Це неправда, Андрію, що тільки слухняні хлопчики отримують цукерки. Бунтівникам життя також підносить солодке… Тим, хто бере не питаючи: бореться, домагається і не чекає слухняно, коли принесуть.
Якщо не хочеш, то можеш не давати свої іграшки незнайомим дітям. Ділитися повинні тільки твої клітини, ти – ні. Давати здачі – можна. Твій тато був хорошим хлопчиком, якого вчили не битися. Чи допомогло йому це в жахливій вуличній бійці? Ні. Йому було 15, його побили до напівсмерті. Але він був хорошим хлопчиком і не дав здачі. А дядько прокурор був поганим хлопчиком і постарався, щоб тим, хто бив дали термін.
Якщо ти почуєш: якщо ти такий неслухняний, то я не буду тебе любити – не переймайся. Той, хто це каже – несе нісенітницю і просто не вміє правильно сформулювати, що ти і твої вчинки не одне і те ж.
Пам’ятай: я люблю тебе однаково сильно і коли ти поводиш себе погано, і коли ти зразковий малюк з ангельським характером. Мене може засмучувати твоя поведінка, але ти і не зобов’язаний відповідати моїм очікуванням. Я тебе люблю більше за всіх на світі. Пам’ятай це. Відчувай це.
І так, Андрію, не всі дорослі – розумні. Кажуть, мудрість приходить з віком, але деколи вік приходить один.
Автор: Поліна Булгакова